udkommer snart I GALSKABENS KLØER
RÆDSLEN I HOBB'S END SUTTER CANE
Hallo?
Hallo, er det modtagelsen?
Det er Saperstein.
Hvor er han?
Er han færdig i modtagelsen?
Godt.
Send ham ind.
Han er på vej.
Udmærket.
Trent?
John J.
Før ham til nummer ni.
Dit dumme svin.
Dit...
Lad være.
- Få styr på ham. - Lad være!
Nej.
- Nej, nej. - Kom nu. Få ham ind.
Nej, ikke mig!
Nej, vent.
Det her er forkert. Du må undskylde det med kuglerne.
Jeg var bare heldig.
Vent!
- Mange tak. - Vent!
Jeg er ikke sindssyg. Hører I?
Jeg er ikke sindssyg!
Så er jeg det heller ikke!
Det er jeg heller ikke.
Jeg er ikke sindssyg!
Det er jeg heller ikke!
Jeg er ikke sindssyg!
Ja, doktor? Det virkede...
Nej.
Ikke også Carpenters.
Det her er en elendig slutning.
Det er ikke slutningen. Den har du ikke læst endnu.
-Ja, et øjeblik. - Værsgo, doktor.
Tak.
Godt.
- Han blev indlagt i eftermiddags? - Ja.
Hvordan kom De så hurtigt?
Vi fører tilsyn med alle indlæggelser via politi- og ambulanceudrykninger.
- Den her passer til symptomerne. - Tror De, han er én af dem?
Det er det, jeg skal finde ud af, mr. Saperstein.
Det må stå slemt til derude,
siden I bliver tilkaldt.
- Er det her? - Ja.
- Har han bedt om noget? - Kun...
...én ting.
En... enkelt sort farveblyant.
- John? - Et øjeblik.
Ja?
Mit navn er dr. Wrenn.
Jeg skal prøve at få dig ud herfra.
Netop som jeg har gjort værelset i stand?
Nej, jeg vil hellere blive.
En vagt med ømme testikler
vil ellers sværge på, at du gerne vil ud herfra.
Jeg... Ja...
Jeg har skiftet mening.
Javel.
Korsene er en fin detalje.
Ser man dem, er man næsten nødsaget til at beholde dig, ikke, John?
Har De en cigaret?
De er her vel for at høre om mine dem?
Dine hvad?
Mine dem.
Alle paranoid skizofrene har et, et dem, et de, et den.
Og De vil vel gerne høre om mit dem, ikke sandt?
Jeg vil vide, hvordan du havnede her.
Det går ad Pommern til derude, ikke sandt?
Lad os nu tale om dig.
De bestemmer.
Jeg er...
Jeg var forsikringsdetektiv, freelancer.
Jeg undersøgte mistænkelige erstatningskrav, svindel,
det sædvanlige.
På det seneste har jeg arbejdet for et firma her i byen.
Og det hele begyndte med forsvindingen.
Sutter Canes forsvinden.
Der er lidt varmt herinde, ikke sandt?
Her er steghedt.
Hvor længe skal jeg blive her?
Jeg har jo ordnet alt papirarbejdet.
Checken skulle være kommet for tre uger siden.
Ikke sandt?
Jo, det er vanlig procedure, men jeg har et par sidste spørgsmål
om branden.
Flere spørgsmål.
Jeg har svaret på alle Deres spørgsmål. Vi kan ikke blive ved.
Jeg fik at vide, det blot var en formssag.
Jeg forstår. Vi er snart færdige.
Forstår De, Robby her ejer firmaet.
Og han har hyret mig til at sørge for, at alt forløber glat.
Det er en petitesse, men Robby har den opfattelse, at det var Dem selv,
der brændte Deres magasin på Northern Boulevard ned.
Mig? Sikke noget ævl.
Alle mine ting var i det magasin. Hele mit liv.
Jeg føler virkelig med Dem.
De begynder at svede. Skal jeg tænde for klimaanlægget?
- Nej, det går. - Er De sikker?
Ja.
- Godt. - Det er bare...
Jeg er lidt sent på den. Jeg skal hente min kone.
Deres kone, ja.
Hun er en dejlig kvinde.
- Kender De hende? - Nej, vi har kun mødt hinanden kort.
Da jeg kom forbi, mens jeg undersøgte Deres historie.
Ser De, vi har nogle fotografier...
... af Deres kone på bytur
iklædt forskelligt tøj, som De påstår gik til i branden.
Det kan ikke passe.
Nej, alle de ting har jeg selv købt til hende.
Problemet er bare, at da jeg talte med hende,
viste det sig, at hun vidste meget mere, end hun troede.
Især...
Især efter jeg viste hende fotos af miss Palminteri...
...der lader til at gå med endnu flere af Deres afbrændte sager.
Miss Palminteri?
Miss Rosa Palminteri.
Et lille råd.
Hvis De vil lave et svindelnummer...
...så hold Deres kone udenfor.
Og hvis det ikke kan lade sig gøre...
...så lad være med at bolle ved siden af.
Du er fantastisk, Trent.
Alle siger, du er branchens bedste til at opsnuse et fupnummer.
Men at se det med egne øjne-- Det er utroligt at se dig i aktion.
Det var ikke så svært, Robby. Konen kunne lide mig.
Og han var en dilettant. De gør altid mit arbejde så nemt.
Man må skelne mellem professionelle og amatører.
Og det bliver først spændende, når man møder en, der kan sit kram.
De fleste af mine sælgere kunne ikke opdage et falsk krav,
om de så fik det naglet til panden, men du tager aldrig fejl.
Hvad er der at tage fejl af? Forvent det værste af folk, og du vil få det.
Alle leder efter den rette fidus.
Det er min opgave at afsløre dem, når de har fundet den.
Nu skal du høre.
Drop freelancearbejdet og lad mig ansætte dig.
Du vil ikke fortryde det, Trent.
Glem det, Robby.
Jeg er min egen herre. Ingen bestemmer over mig.
Jeg er ikke afhængig af nogen. Jeg er lykkelig.
Men du må arbejde for mig én gang til.
Jeg har et værre hyr med Arcane.
- Forlaget? - Ja, det er min største kunde.
De har indgivet et krav, der vil koste mig flere millioner.
Jeg vil have dig på sagen med det samme.
- Hvad drejer det sig om? - Sutter Cane er forsvundet.
- Hvem? - Sutter Cane.
- Læser De Sutter Cane? - Hvabehar?
Ned med jer!
Gyserforfatteren Sutter Cane,
et uskadeligt fænomen,
eller litteraturens vanvittige profet?
Optrin som dette fandt i dag sted foran flere af byens boghandlere.
Politiet mener, at tumulten begyndte,
da boghandlerne ikke kunne klare efterspørgslen
på forudbestillinger af Sutter Canes seneste roman
I galskabens kløer.
Hvornår bliver fiktion en religion?
Og er hans fans farlige?
Kun dem med økser.
I en beslægtet nyhed
meldte 18 andre af byens butikker...
Mr. Trent?
Mr. Harglow er ledig nu.
Tak.
Du hører ikke efter. Jeg skulle bruge det i går.
Venter du længere, er det allerede nået forsiderne. Få det ordnet.
Jackson Harglow, Mr. Trent. En fornøjelse at træffe Dem.
- I lige måde. - Jeg beklager alt postyret.
Vi står midt i en krise.
Og nu farvel, alle sammen. Jeg må tale med mr. Trent.
Få Sylvia til at tage imod beskeder og send Linda herind.
- Ja, mr. Harglow. - Imponerende. Jeg gik næsten også.
Sid endelig ned.
Jeg er desværre lidt studs for tiden.
Nå, mr. Trent, kender De noget til Arcane?
Bortset fra at I er forsikret af min arbejdsgiver,
- så nej. Beklager. - Læser De bøger?
Linda Styles, John Trent.
Linda lever af at læse. Hun er en af vores bedste redaktører.
Siden hun blev ansat, har hun udelukkende taget sig af Sutter Cane.
Sutter Cane. Er det ikke ham, der skriver alt det gyserbras?
Måske er han for raffineret for Dem.
Sutter Cane er dette århundredes mest læste forfatter.
Glem alt om Stephen King.
Cane har det højeste salgstal.
Hvad er der så sket med jeres pengemaskine?
Cane forsvandt sporløst for to måneder siden.
Politiet har intet at gå efter.
Hvem var den sidste, han var i kontakt med?
Hans agent. Cane sendte ham nogle kapitler af sin nye bog
for lidt under to uger siden.
Pakken ankom i brun indpakning uden en afsenderadresse.
Undskyld.
Det gør vel ikke noget?
SUTTER CANE I GALSKABENS KLØER
Havde agenten ellers noget at sige?
Det ved De vel alt om.
Hvad mener De?
Jeg har forstået, at De var til stede,
da det slog klik for staklen midt på Manhattan.
De var vist vidne til skyderiet.
Den galning med øksen? Var det Canes agent?
Det er svært at tro, ikke sandt?
Man skulle tro, at en mand, der sælger bedre end Stephen King,
kunne finde bedre repræsentation.
I må have mig undskyldt.
Det her er, hvad vi har, miss Styles.
Det var bare en spøg.
Vi er ikke i det muntre hjørne.
- Jeg følger Dem ud, mr. Trent. - Tak.
Cane er en milliard-forretning. Han er forlagets største aktiv.
Vi har allerede solgt filmatiserings- rettighederne til hans nye bog,
samt forlagsretten på 18 sprog. Det er--
En bog, I ikke kan finde?
- Hans agent fandt noget af den. - Tror De, agenten kastede ét blik
på Canes seneste kunstværk og så besluttede
at gå grassat med en økse ved højlys dag?
Det lyder godt. Det giver Arcane masser af omtale.
Det var ikke et PR-stunt. De var der jo selv.
Canes værker har tidligere haft en vis virkning
på hans mindre stabile læsere.
- Hvilken slags virkning? - Desorientering, hukommelsestab,
svære paranoide reaktioner.
Betaler folk virkelig for at få det sådan? Skriv det i pressematerialet.
Hør, vi har brug for Deres hjælp.
Godt.
Hvorfor mødes vi ikke efter arbejdstid?
Så kan vi gennemgå hans papirer.
Det er vist ikke en god idé.
Jeg må se hans kontrakt og andre dokumenter.
Det er umuligt.
Hans agent virkede som stødpude. Vi ved ikke engang, hvor Cane bor.
Hvad ved I så?
Cirka et år før han forsvandt, blev hans arbejde usammenhængende,
fordrejet, mere bizart end vanligt.
Han blev overbevist om, at hans bøger var virkelighed, ikke fiktion.
Og så holdt han op med at sende os noget.
Jeg må vide, om han stadig er i live, og jeg må have den bog.
Vi har udsat udgivelsen så længe som muligt.
Hans fans er meget utålmodige.
Det bras sælger virkelig?
Bedre end De kan forestille Dem. Overrasker det Dem?
Intet overrasker mig, dame.
Vi har ødelagt luften og vandet, vi har ødelagt hinanden.
Hvorfor ikke bare få det overstået ved at smide hjernen i lokummet?
Hvorfor prøver De ikke at læse nogle af hans bøger?
Måske vil De forstå dem.
Har De nogle på bånd?
Skal du også have et par flade, kammerat?
Slap af, Robby. Det er et fupnummer, selvfølgelig er det det.
Læsernes mærkelige opførsel...
...og agenten, der gik agurk, det er et--
Jeg tror, det er en slags massehysteri.
Det er som... Det er et fænomen.
Det er en dille. Det går over. Det er dette års hulahopring.
--før politiets skud standsede dem--
Ja, det er underligt.
Og nu til vejret. Her er Bill--
Nej, det er helt sikkert et nummer.
Jeg skal bare finde ud af, hvordan de gør.
Det er bare et spørgsmål om tid.
Også dig?
Ja, du kan tro, jeg også har haft halsbrand.
Spredte optøjer fortsætter i byer på østkysten
og der meldes nu også om voldsepisoder
i Boston og Philadelphia.
Politiet rapporterer om usammenhængende vidner,
der alle skal have læst
gyserforfatteren Sutter Canes seneste roman
Rædslen i Hobb's End.
Betjente er blevet overfaldet,
og mere end 380 mennesker, både mænd og kvinder,
er blevet fængslet i New York-området.
I et angreb i nat blev to betjente hakket ihjel
foran en hujende folkemængde.
Hvad er denne forfærdelige, uforklarlige galskab,
der tager magten over folk?
- Hvad er det dog, vi er vidner til? - Jeg kan se.
Og nu til en besked fra redaktionen.
Undskyld?
Han kan se dig.
Skønt...
Du må hilse ham.
Hallo.
Hej, Robby.
Ikke så meget. Jeg fik fat i nogle af Sutter Canes bøger.
Jeg har læst dem.
Det er kulørte gyserromaner. De minder alle sammen om hinanden.
De har altid samme handling.
Slimede væsner i mørket, mennesker, der bliver sindssyge
eller forvandles til monstre.
Men de er faktisk mere velskrevne, end man skulle tro.
De kryber ind under huden på én. Måske er det hans skrivemåde
eller hans beskrivelser, men...?
Vær nu ikke fjollet.
Nej, nej.
RÆDSLEN I HOBB'S END
KAN SE
Skal du også have et par flade, kammerat?
Han kan se dig.
Hvad siger du?
Det er for langt ude.
Fantastisk.
Hvor tog du hen?
Hvis du altså rejste.
Meget smart.
Nu ved jeg, hvorfor Cane selv stod for illustrationerne.
Kan De se det? Det er et kort.
Den røde prik er Hobb's End.
Byen findes ikke på vores landkort, men se nu her.
De passer sammen.
Canes bogomslag placerer Hobb's End
lige midt i New England.
Siger De, at han rejste til en fiktiv by?
Nej. Det er en rigtig by i en rigtig stat. Den ligger i New Hampshire.
Men den er ikke på kortet.
Ikke på nye kort, nej, men måske på dem af ældre dato.
Amerika er fuld af glemte byer.
Det ville være en god konkurrence, ikke sandt?
Saml brikkerne, find byen, vind en Sutter Cane-figur.
Hvordan kan De være sikker på, han er der?
Jeg må rejse til byen for at være sikker.
Og ønsker De virkelig det?
Jeg antyder ikke, at De lyver og forsøger at begå forsikringssvindel,
men det virker ærligt talt en smule suspekt.
Hvis De siger sandheden og virkelig ønsker at få Deres forfatter tilbage,
hvis De virkelig vil have Deres bog, er det vist bedst for begge parter,
at jeg prøver at finde ham.
Vi har intet at skjule, mr. Trent.
Jeg ønsker blot, hvad der tilkommer os, hvis Cane er død,
eller vores ejendom, hvis han lever.
Jeg går ud fra, at De heller intet har at skjule,
så det gør vel ikke noget, at jeg sender miss Styles med
på Deres udflugt?
De bestemmer.
Hvem var det? Hvad?
De er vågen.
Hov, hov.
- Kunne De ikke bare ruske i mig? - Hvad har jeg gjort?
Vi er faret vild.
Vi er faret vild, fordi Hobb's End ikke eksisterer.
Vi får se.
Og smid aldrig chips efter en, der kører bil.
- Sikke noget møg. - Skiderik.
Må jeg spørge Dem om noget, Styles?
Kan De virkelig lide at arbejde på Canes bøger?
Kan De virkelig lide at knalde folk?
Jeg knalder svindlere og fupmagere, og jeg elsker det.
Har De nogensinde knaldet en, De kendte?
Ja da. Det gjorde ingen forskel.
I min branche opdager man hurtigt, at alle er i stand til alt.
Alt mellem himmel og jord.
Så er der ikke meget at tro på.
Se på den lyse side. Man bliver sjældent skuffet.
Tro mig, jo hurtigere vi forlader kloden, jo bedre.
Nu lyder De som Cane.
Nej, ikke mig.
Det er Dem, der er vild med Cane.
Jeg kan bare lide at blive skræmt.
Canes bøger skræmmer mig.
Hvorfor dog det? De er jo ikke virkelige.
Måske ikke fra Deres og virkelighedens verdensbillede.
Det, der skræmmer mig ved Canes bøger,
er, hvad der ville ske,
hvis virkeligheden delte hans verdensbillede.
Vi taler ikke om virkeligheden. Vi taler om fiktion.
Virkeligheden er blot, hvad vi siger, den er.
Tilregnelig og utilregnelig kan sagtens bytte plads,
hvis de utilregnelige udgør flertallet.
De kunne sidde i en gummicelle
og spekulere over, hvad der var sket med verden.
Det ville aldrig ske for mig.
Jo, hvis De opdagede, at alt, De kendte, pludselig var borte.
Det ville være ensomt at være den sidste tilbage.
--ikke kun på Manhattan,
der har også været en episode på Long Island,
der er knyttet til billedet, vi ser.
Hold nu op, doktor, den køber jeg ikke.
Hvad er det, De siger?
At en sygdom spreder sig over hele landet?
Det er en afhængighed, som mange mennesker lider af,
en afhængighed af en fantasiverden skabt i disse bøger.
Hvordan kan bøger være afhængighedsskabende?
- Det er jo bare ord. - Alt har været...
Eller er det noget, medierne har skabt?
- Det er ikke-- - Det er folk, der ter sig åndssvagt.
I guder.
Jeg så-- Jeg så en--
En ko, et får?
En gris? Hvad så De?
- Glem det, det var ingenting. - Godt.
Flyt ikke på ham.
- Lever han? - Det ved jeg ikke.
Lig helt stille. Han finder et tæppe.
- Jeg kan ikke komme ud. - Lig stille.
Han vil ikke lade mig slippe ud.
Klarede han den?
Lad os komme af sted.
Vi finder politiet i næste by.
Er alt vel?
Det var da utroligt.
Jeg må have sovet hele natten.
Tak, fordi De kørte.
Hvad er der?
Se.
Fantastisk, Styles. De fandt den.
Hvad er der galt?
De kører.
Hvor er her yndigt.
Den perfekte hovedgade.
Jøsses.
Antikviteter.
Sådan noget gammelt bras. Hvor mon det laves henne?
Se.
Børnene derovre.
- Så De dem ikke? - Nej.
Hvor er folk henne? Byen er billedskøn, men her er ikke en sjæl.
Kom.
Hvor kender De dette sted fra, Styles?
Jeg troede aldrig, De havde været her.
Det har jeg heller ikke. Jeg har læst om det.
Og det har De også.
Drivhuset står tomt nu.
Det har været fuld af mærkelige vækster, kan De huske det?
En nat så folk fra byen noget røre på sig derinde.
Noget kæmpestort, med arme, der lignede slanger.
Nå ja.
Rædslen i Hobb's End.
Hotellet fra Rædslen i Hobb's End.
Ved De hvad? Denne by må have en stor reklameværdi.
Tænk på turister, for eksempel, eller--
Der bør hænge et maleri bag os.
Ja, minsandten.
Det er pænt.
Der er et løst gulvbræt.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Kan jeg hjælpe Dem?
Det håber jeg da. Vi vil gerne have et værelse.
Vi er på vej til Boston.
Vi tænkte, vi ville gøre ophold i Deres berømte, lille by.
Berømte?
Ja, Sutter Cane, De ved.
Sutter hvem?
Cane.
Han skulle komme herfra og stadig besøge byen af og til.
Jeg kender ingen ved navn Cane.
Her kommer sjældent folk nu om dage.
Nu skal De få nøglen.
Skal jeg efterlade et depositum eller mit kreditkort?
Storbymennesker.
Miss Styles, hvis det er det, De så, så--
Ja, så må det have været foruroligende.
Jeg ville også blive nervøs.
Men uanset hvad De så eller tror,
så befinder vi os ikke i en Sutter Cane-bog.
De er her alle sammen.
Bogens mrs. Pickman er en galning, der hugger sin mand til pindebrænde.
Den kære, gamle dame vi mødte nedenunder,
kan højst finde på...
...at dyppe sit gebis i sin mands øl.
Jeg ved, De tror, det er fup, Trent.
Men hør nu på mig.
Sæt nu, Canes romaner ikke er fiktion?
For pokker da.
Det her er virkeligheden.
Kan De høre det?
Det er virkeligheden.
Hvis det, De siger, passer, så burde vi ud ad det vindue
kunne se en sort, byzantinsk kirke med 75 meter høje
gyldne løgspir.
Og se her.
Kan De se det?
Det er virkeligheden.
De har ikke læst bogen særligt nøje.
Den udsigt ligger mod øst.
"Dette sted var engang sæde for en ondskab,
der var ældre end mennesket og mere altfavnende end universet.
Det var et smertens sted, der lå uden for menneskets forstand."
Man skulle tro, jeg læste op af en turistguide.
"På dette sted opførte man en stenkirke i 1788,
men den sorte kirke opslugte det fredhellige sted,
som den havde opslugt vores sind.
Nu er intet tilbage af det, der var,
kun mosaikken af vores Herre og Frelser over indgangspartiet.
Nogle mener, det fredhellige sted stadig eksisterer et sted,
fanget i det grusomme bygningsværk.
Dets urbeboere var en blodtørstig race af væsner,
hvis afskyelige eksistens besmittede tiden selv
og berørte historien med en sadistisk ondskab."
Det er slaget om himlen. Ærkeenglen Mikael bekæmper...
"Bekæmper et af væsnerne fra den anden side."
Det er en fremstilling. De ting, Cane skriver om, er ubeskrivelige.
De kan ikke beskrives.
Nej.
Vi spilder tiden. Vi burde spørge rundt efter Cane.
Der kommer nogen, vi kan spørge.
Vi må væk herfra.
Vi må ikke være foran kirken, Trent. De har skydevåben med.
Cane!
Nej, jeg vil tilbage.
Jeg vil have ham tilbage!
Johnny.
Johnny, min dreng.
Er det Cane?
Ind i vognen.
- Nej! - Hvor kommer de fra?
Nej! Hold op!
Jeg kan se.
Fortæl mig, hvordan De kendte til den bande?
De kan ikke fuppe en fupmager, vel?
Alt det her har været planlagt.
De, Harglow og Cane har ledt mig herud,
så jeg kan fortælle medierne om "Canes lille spøgelsesby."
Det burde sælge nogle flere millioner eksemplarer. Rend og hop.
- De tager fejl. - Nej, jeg gør ikke.
Før jeg forlader dette hul, skal jeg nok finde frem til sandheden.
Og Deres forsikringskrav bliver afvist.
Tro mig, Trent. De tager fejl.
Hvordan det?
Fordi De til dels har ret.
Det var et svindelnummer.
Vi sendte Cane væk som et PR-stunt, men han dukkede aldrig op.
Harglow sendte mig med Dem, så det så ægte ud,
men vi skulle ikke finde noget. Men det gjorde vi.
Derfor ved jeg, at det, vi oplever her, er virkeligt.
Vi står ikke bag noget af det.
Det sker virkeligt, Trent.
Det hele står i den bog, og derfor kender jeg til det.
De lyver. Jeg har også læst bøgerne.
Det står intet om nogen bande eller en lille pige.
Ikke i den gamle bog, i den nye.
Kun jeg og Canes agent vidste, hvad der stod i den.
Godt.
Hvad handler den nye bog så om?
Den handler om enden på det hele, og den begynder i denne by,
med en gammel ondskab, der vender tilbage
og overtager Hobb's End stykke for stykke.
Og den begynder med børnene.
Den handler om mennesker, der forvandles til andre skabninger.
Det er fiktion, Styles. Fiktion.
Vi må læse bogen for at slippe herfra.
Hvad skulle det hjælpe?
Vi kan springe hen til slutningen.
Jeg håber virkelig, De finder på det her, Styles,
for hvis De tror på det, er De jo sindssyg.
Kom nu, Trent.
Jeg vil ikke gøre det alene.
Hold op.
Tager De med mig?
Godt.
Nyd busturen hjem.
De må ikke ryge her.
Det generer min mand.
Beklager. Jeg kan ikke holde mig i skindet på disse kanter.
Jeg var på vej videre, men ville lige beundre kunstværket.
Det er smukt, ikke sandt?
Jo, bestemt.
Styles sagde, De selv har malet det.
Styles?
Hende--
Den kønne, unge dame De kom med.
Hende kender jeg slet ikke.
Kender hun mig?
Ja, det mener hun.
De har altså ikke malet billedet?
Nej, for fanden.
Det er et dejligt sted, De har Dem her.
Men det må være et helvede at gøre rent.
De ser ud, som om De har været oppe hele natten.
Jeg læste.
Styles?
Styles!
Vær så stille.
Er De forfatter?
Nej. Er De skuespiller?
Et godt råd. Forsvind herfra.
Denne by er ikke for turister.
Jeg prøver skam at rejse.
I er virkelig dygtige.
De, den gamle dame på hotellet...
...I er virkelig dygtige.
Cane har rodet med kirken.
Nu er noget sivet ud derfra, det tog børnene først,
og så kom turen til os.
Må jeg give en øl?
Lad det ikke få fat i Dem. Kom væk herfra.
Kom med den.
Hvem er I? Hvor kommer I fra?
- Hvor bor I? - Hos dig.
- Hvem tager sig af jer? - Det gør du.
Du er min mor.
Ved du, hvad dag det er i dag?
Det er mors dag.
Styles?
Linda.
Godt at se dig.
Du kan redigere denne her indefra...
...fra den anden side.
Det er sjovt, ikke?
I årevis troede jeg, at jeg opdigtede alt det her.
Men de fortalte mig, hvad jeg skulle skrive...
...og de skænkede mig evnen til at gøre det virkeligt.
Og det er det nu.
Alle de grufulde, slimede væsner...
...der prøver at finde tilbage hertil?
De eksisterer alle sammen.
Kom.
Du skal se det redskab, der vil føre dem hjem.
Det, du søger efter...
Den nye bibel...
...som sætter forvandlingen i gang...
...og hjælper dig til at se.
Kan du lide slutningen?
Har du nogle forslag?
De fandt noget. Hvor tog De hen?
Jeg mister mig. Jeg mister mig selv, John.
Hjælp mig. Jeg mister mig selv.
- Hvad er der sket? - Jeg så bogen.
De må ikke se på den. De må ikke læse den, John.
Jeg mister mig selv.
Mrs. Pickman?
Kom nu, din gamle kælling.
Mrs. Pickman?
Styles.
Vi rejser. Nu.
Styles?
Gå ad helvede til!
De er her stadig.
Det er en travl aften.
Specialeffekter, skjulte højtalere.
I er professionelle. Den ros skal I have.
Jeg kan ikke engang huske, hvad der kom først.
Os eller bogen.
Vi befinder os ikke i en Sutter Cane-bog!
Det her er ikke virkeligheden!
Virkeligheden er ikke, hvad den har været.
Det her sted giver mig hovedpine.
Virkelig? Så se det her.
En femårig gjorde det her. Min femårige.
Johnnys søster.
Hun gjorde det, efter hun tog sig af sin mor.
De er alene.
Nej. Lad være.
Jeg er nødt til det. Sådan er jeg skrevet.
Fandens.
Nøglen.
For pokker da også!
Du gode gud.
Lort.
Man skal aldrig forlade byen. Hvornår lærer jeg det?
Rejser vi?
Vi er allerede hjemme.
De skulle have troet på mig.
Hvor pokker er vejen?
Cane skriver mig. Han vil have, jeg kysser Dem.
Hvorfor?
- Fordi det er godt for bogen. - Jøsses.
- Det er det, læserne vil have. - Du gode gud!
Kom væk--
Kom væk fra mig!
Cane har en opgave til Dem.
De forkerte valg.
Jeg drejede bare forkert.
Vil De vide, hvad der er galt med steder som det her?
Med religion i al almindelighed?
Ingen ved, hvordan rædslens anatomi kan udtrykkes.
Religion søger disciplin gennem frygt...
...men forstår ikke skabelsens sande beskaffenhed.
Ingen har nogensinde troet nok til at gøre det virkeligt.
Det samme kan ikke siges om mine værker.
Deres bøger er ikke virkelige.
Men de er solgt i over en milliard eksemplarer.
Jeg er blevet oversat til 18 sprog.
Flere tror på mine værker end på bibelen.
Vil De frem til noget?
Ja, det ved De vist godt.
Der må være en forklaring på det, jeg har set i aften.
Jeg finder ud af det senere.
Men lige nu må der for fanden være en enkel forklaring.
De leder altid efter fupnummeret.
Selv nu prøver De at efterrationalisere.
Nå, men...
...Deres bøger er forfærdelige.
Så må De prøve min seneste.
De andre har haft en vis virkning...
...men den her vil drive Dem til vanvid.
Ja, det siger man.
Den vil gøre verden klar til forvandlingen.
Den får sin kraft fra nye læsere og nye troende.
Det er det, jeg vil frem til. Tro.
Når folk mister deres evne
til at kende forskel på fantasi og virkelighed...
...kan De Gamle påbegynde deres rejse tilbage.
Jo flere folk, der tror, jo hurtigere vil rejsen gå.
Og som de andre bøger har solgt...
...vil denne med garanti blive yderst populær.
Vil De se?
Cane.
Så er jeg færdig.
I galskabens kløer.
De skal aflevere den, Trent.
Hvabehar?
Jeg skal møde mine nye forlæggere.
De må bringe manuskriptet tilbage til verden for mig.
Det er det, De gør.
Hvad jeg gør?
De er, hvad jeg skriver.
Nøjagtig som denne by.
Den lå her ikke, før jeg skrev den.
Og De var her heller ikke.
Nej.
Jeg ved, hvad der er virkeligt.
Jeg ved, hvad jeg er...
...og ingen bestemmer over mig.
Tror De, det var et tilfælde, at min agent angreb Dem?
Han læste om Dem i bogen.
Han vidste, De ville bringe den tilbage og starte forandringen.
Så alt det, der sker her, vil ske overalt.
Han prøvede at standse Dem.
Jeg er ikke fiktiv.
Jeg tænker, derfor er De.
Læs den, hvis De ikke tror på mig.
Se, hvad der venter Dem.
Jeg ved, hvad jeg er.
Rejs tilbage.
Deres verden ligger hinsides den passage.
Tag af sted nu.
Jeg kan ikke holde på dem længere.
"Trent stod ved kanten af flængen
og stirrede ind i det ukendtes uendelige svælg,
den stygiske verden lå åben foran ham.
Trents øjne nægtede at lukke sig i.
Han skreg ikke...
...men de hæslige, groteske uhyrer skreg for ham
i det øjeblik, han så dem vælte op
af et stinkende, sort dyb,
der var belagt med skinnende hvide knogler
samlet gennem utallige, ugudelige århundreder.
Han trådte tilbage fra flængen, netop som hæren af rædselsfulde skabninger,
oplyst af skæret fra dybet,
kom strømmende mod ham og vores verden."
Tag med mig.
Det kan jeg ikke.
Jeg har læst slutningen.
Hej, knægt.
Vil De have en avis?
Har De været ude for en ulykke?
Ja.
Skal jeg hente nogen?
Nej, bare...
Bare fortæl mig, hvor hovedvejen ligger.
Ligeud.
Hør, knægt.
Har du hørt om Hobb's End?
Nej!
Mr. Trent.
Ja?
Der er kommet en pakke til Dem, sir.
Men ingen ved, jeg er her.
Det er der åbenbart nogen, der gør.
- Hvem afleverede pakken? - Det ved jeg ikke.
Hvem?
Aner det ikke. Jeg var her ikke i nat.
- Hvem var så? - Det var jeg.
Og jeg så ikke en skid.
Jeg kan huske New York under Depressionen.
Folk tror, det står slemt til nu.
De skulle have set Bowery dengang.
Folk lå i flere lag i rendestenen.
Jeg går ingen steder.
Forstår De ikke, at jeg er Gud nu?
Gud er ikke en underlødig gyserforfatter.
Måske kan jeg få Dem til at tro.
Se Dem omkring, når De vågner.
Har jeg fortalt Dem, at min yndlingsfarve er blå?
Slap af, makker. Slap helt af.
- De er vågen nu. - Det var bare en ond drøm.
Er De fuldstændig døv, sir?
Jeg har lige været i byen...
...og der var mennesker, butikker og huse og--
Det tvivler jeg ikke på.
Men det, jeg siger for 117. gang, er,
at den ikke har heddet Hobb's End.
Der har aldrig været, og der kommer heller aldrig en by
ved det navn i denne stat.
Jeg vil tale med Deres chef.
Det er noget af en historie.
Skrev De den ned, ville jeg udgive den.
De tror vel ikke på den?
Hvad er ellers alternativet? At jeg er splitterravende tosset?
Jeg er ikke tosset.
Har De hørt rygterne om,
at Canes bøger har påvirket nogle af hans læsere?
Ja, det fortalte Styles mig.
Styles. Den pige, De siger, jeg sendte med Dem...
Men jeg ved, at jeg sendte Dem alene af sted.
Hvorfor skulle jeg ikke kunne huske hende?
Jo...
Det er nemt nok. Hun blev skrevet ud.
- Skrevet ud? - Ja.
Tror De, at De måske er blevet syg af de bøger?
Hør på mig, Harglow.
Alt, jeg har sagt her, er sandheden. Det er virkeligt.
Derfor måtte jeg destruere det sidste manuskript.
Men jeg ved, at det ikke passer.
Hvad taler De om?
De afleverede det manuskript til mig for flere måneder siden.
Til mig personligt, her i dette lokale.
- Gjorde jeg? - Ja. Sidste forår.
For guds skyld, bogen blev udgivet i juli.
Den har været i handlen i syv uger.
Har De læst den?
Nej, jeg læser aldrig Canes bøger. Jeg bryder mig ikke om den slags.
Træk den tilbage. De må ikke distribuere den.
Selv om alt, jeg har sagt, er fuldkommen gak...
...så ved jeg, at den bog driver folk til vanvid.
Det må vi da håbe.
Filmen har premiere i næste måned.
Den seneste, og angiveligt posthume, roman
af Sutter Cane ligger fortsat nummer et på salgslisten.
I galskabens kløer forventes at bryde alle rekorder.
Her i byen kan politiet ikke forklare
den nylige voldsbølge blandt præster.
Borgmesteren har indkaldt til hastemøde
med politiet og sundhedsvæsnet
for at diskutere det, der ligner en epidemi af paranoid skizofreni.
Det er en forfærdelig historie, Bob.
Epidemien, som begyndte lokalt, er nu verdensomspændende.
En epidemi af kolossalt omfang,
der fører meningsløse og tilsyneladende umotiverede
voldshandlinger med sig.
- Der er voldsomme... - Kan De lide bogen?
Jeg er vild med den.
Godt.
Så bør det her ikke komme som en overraskelse.
Det spreder sig derude, ikke sandt?
Bare fordi du kender symptomerne,
behøver din historie ikke at være sand.
Det er Canes historie.
Og den vil brede sig med hver ny læser.
Sådan får den sin kraft.
Hvad med dem, der ikke læser?
Der er også en film.
Ja, selvfølgelig.
Jeg vil gå nu.
Men jeg lover at komme tilbage.
Jeg vil hjælpe dig.
Det haster ikke. Der er sikrere herinde.
Det bliver kun værre derude.
Hvorfor?
Alle arter kan lugte sin egen udryddelse.
De sidste, der bliver tilbage...
...vil ikke få det nemt.
Og om ti år, måske mindre...
...vil menneskeracen blot være en godnathistorie for deres børn.
Et sagn. Intet andet.
Havde han noget at bidrage med?
Nej, det var nyttesløst.
Han tror, han er fiktiv...
...og at Sutter Cane er skyld i epidemien.
Læser De Sutter Cane?
Gud!
Jeg vil prøve at fortsætte denne nødudsendelse,
så længe som jeg kan.
Byen er næsten fuldstændig forladt.
Der er kun nogle få omstrejfende tilbage i gaderne.
Ingen redningstjeneste. Ildebrandene er ude af kontrol.
Denne utrolige epidemi af tilfældige massedrab
har spredt sig til alle lande i den civiliserede verden.
For hver time, der går, smittes stadig flere mennesker,
og de begår meningsløse voldshandlinger.
Vi hører løse meldinger
om folk, der muterer. Deres kroppe hæver op og forvrides,
de forvandles.
Lokalt bevæger bølgen af massedrab sig ind i landet.
Alle større byer på østkysten er blevet tavse.
Vi mistede kontakten med Los Angeles og vestkysten i nat.
Så det er umuligt at vide,
hvor mange upåvirkede mennesker, der er tilbage.
Hvis De er en af os, der ikke er blevet smittet,
så søg omgående beskyttelse.
Stol ikke på venner eller familiemedlemmer.
Jeg gentager: stol ikke--
Ind med dig. Kom så ind.
Nej.
Nej!
Nej, vent.
Du må undskylde det med kuglerne. Jeg var bare heldig.
Vent!
Jeg er ikke sindssyg.
Hører I? Jeg er ikke sindssyg!
Slap af, makker. De er vågen nu.
Det her er ikke en Sutter Cane-bog. Det her er ikke virkeligheden.
Ikke virkeligheden. Ikke virkeligheden.
Det her er virkeligheden.
Kan De høre det? Det er ikke virkeligheden.
Ikke virkeligheden.